Jag dödade honom inte. Det var en fälla. Jag svär, Michael.
- Lägg ifrån dig vapnet! - Ni ska få skaka galler, mr Scofield.
Jag letar efter en man vid namn Lincoln Burrows. Han är min bror.
Jag tänker få ut dig härifrån. Fängelset konstruerades av mig.
- Du är allt bra lurig. - Kan vi göra affärer?
- Nu inväntar vi rätt tidpunkt. - Du är lika söt som det sägs.
Jag behöver din hjälp. Gör ett "misstag". Glöm att låsa.
Kom igen!
Vi lyckades, Mike.
Hur det här än slutar, ångrar jag ingenting.
Jag önskar att jag var med dig, men jag har inte mycket tid kvar.
Jag gjorde ett val och ångrar mig inte. Vi är fria nu. Vi är fria.
Frihet har ett pris.
Jag dog för sju år sen. Jag lämnade en bror...
...en fru... och en son.
Men de döda talar... till den som lyssnar.
De finns där hos dig... och försöker få kontakt.
De försöker säga något till dig. Döden ser inte alltid likadan ut.
Ibland är den äkta. Andra gånger är den en skröna.
Frågan är... om man tror på skrönan.
Var den man som dog... verkligen den du tror?
De döda talar... till den som lyssnar.
ANSTALTEN FOX RIVER NUTID
- Fortfarande tajt som ett ormskinn. - Du måste ha mäktiga vänner.
Hur kan annars ett drägg som du gå fri?
Det här drägget har varit en mönsterfånge.
71 dollar och 31 cent.
Bärbar dator. Tuggummipaket med tre tuggummi.
- Det kan du få behålla. - Nej, tack. Och lite korrespondens.
- Hur kan du få så mycket brev? - Jag får ännu fler mejl.
Varför attraherar mördare alltid kvinnor?
Ve och fasa.
Burrows! Kom fram och betala de 100000 du är skyldig oss.
Jag tolkar det som ett nej. Lincoln Burrows säger nej.
En stor tuffing som tog sig härifrån. Och var är du nu?
Tillbaka i dina hemtrakter som skuldsatt småförbrytare.
Vi kommer att hitta dig och öppna upp dig.
"Lincedy-Linc"...! Stönar och pustar gör han.
Titta inte på mig så där. Jag är rentvådd av både domstol och Gud.
Det verkar inte ha gått lika bra för dig. Se bara!
Borde inte livet bli bättre med åren?
Försvinn från min veranda, annars spräcker jag skallen på dig.
Ödet har än en gång fått våra liv att sammanflätas.
Trots vårt ömsesidiga förakt för varandra.
Kika, du.
- Var fick du tag på det här? - Jag fick det när jag frigavs.
- Om du lurar mig, dödar jag dig. - Titta på poststämpeln.
Jag är måhända sofistikerad, men inte någon mästerförfalskare.
Och dessutom... varför skulle jag vilja berätta för dig-
- att din bror förefaller vara vid liv?
- Omöjligt. Varför kontaktar han dig? - Det undrar jag med.
När jag undersökte texten fann jag måhända dock svaret.
"Dina händer skola känna din avkomma"-
- "och vår värld skola ställas till rätta en gång för alla."
Inte vet jag vad det betyder, men det måste vara menat för mig.
- Försvinn härifrån. - Kan din bror ha överlevt?
- Min bror är död. - Vem skickade i så fall brevet?
Försvinn härifrån.
Låt mig åtminstone ta mitt brev.
Jag visste att du fortfarande skulle vara samma motsträviga slyna.
Men jag hoppades att du hade blivit upplyst.
Men som jag sa: Vårt öde är sammanflätat på nåt vis.
Varifrån har du flugit? Jag älskar Chicago. Varsågod.
Jag trodde inte att vi någonsin skulle träffas igen.
Du hatar mig för att jag gifte mig med nån annan än din bror.
Jag har inte mått så bra. Det har varit rörigt i huvudet.
Jag ville inte att min brorson skulle se mig i det skicket.
Nu kan jag inte hålla mig borta.
Vem har så sjuk humor...?
Jag förstår att du vill tro på det. Att mista en bror är fruktansvärt.
Är det inte lika fruktansvärt att mista en make?
Kanske det.
Lincoln Burrows?! Dig har jag inte sett på tre-fyra år.
- Farbror Lincoln! - Tjena, grabben. Härligt att se dig.
Har du med dig uppgrävda skatter?
Uppgrävda skatter? Jaså, dykningen... i Panama.
- Jag har berättat hela historien. - Du är rena superhjälten för honom.
Jag hämtar ett par öl, så snackar vi lite.
Kom. Gå och tvätta dig, så får du prata mer med din farbror sen.
Michael har också antagit mytiska proportioner, som vore han en Gud.
En Gud han aldrig har träffat, och som inte är här.
Och som aldrig kommer att vara det.
Jag måste tänka logiskt. Michael var sjuk.
Han hade en obotlig sjukdom... och dog.
Sara... Hur förklarar du det här?
Den måste vara photoshoppad... eller nåt.
Man måste också se till varifrån bilden kom. Från T-Bag.
Jag vet att du vill tro på det. Det vill jag också göra.
Vill mönsterfången månne gå på dejt?
Lite välförtjänt kärlek efter en lång seglats.
Miss Dorothy sänder villkorslös kärlek från Aurora, Illinois.
Än den här: "Kärlek som badar i champagne". Den hoppar vi på.
Vad tusan...?! "Protesforskning."
Sara är smart. Hon har rätt. Jag vill så gärna träffa dig igen.
Mitt liv är en enda röra. Jag har fallit tillbaka i gamla synder.
Du hade aldrig låtit det ske.
Men det finns något gott i mig, Michael. Det gör det.
Det hade varit bra om du kunnat hjälpa mig att hitta det.
"Ogygia".
Anstalten Ogygia, Jemen
Är det där du befinner dig? Det finns bara ett sätt att få veta.
Dr. WHITCOMBE CHEF PROTESKLINIKEN
- Theodore Bagwell. - Och du är dr Whitcombe.
Du stämmer träff kl. 21.30 när resten av avdelningen är stängd.
Jag vet vad du har gjort och vill inte bli sedd med dig.
Varför är jag här? Har det månne med brevet jag fick att göra?
Jag känner inte till något brev, endast mitt arbete.
Målstyrd reinnervation.
Hjärnan styr en protes som vore den en del av kroppen.
Att få pengar till forskning är svårt, men jag har fått bidrag.
Bidragsgivaren är anonym och har ett villkor.
Den första att få ta del av tekniken ska vara du.
Jag vill ge dig en protes med samma funktion som en riktig hand.
- Tack vare en anonym bidragsgivare? - Någon smider planer för oss båda.
Jag har bokat operationssalen på måndag om du är intresserad.
Det är ditt beslut.
"Dina händer skola känna din avkomma."
Ursäkta?
Inget, doktorn.
Kom igen, Michael! Du måste ha lämnat kvar nåt till mig.
Vad händer?!
- Herregud! Vad hände? - Jag vet inte. Jag ringer polisen.
Michael ligger inte i sin grav. Någon försökte just döda mig.
Vem då?
Det började på flygplatsen. En röd bil skuggade mig.
Sen bytte de till... en pickup.
- Vad var det för färg på pickupen? - Svart. Hur så? Sara?
Jacob! Bakom tavlan på tegelväggen ligger en pistol. Hämta den.
Skynda dig! Det kommer nån.
- En pistol? Vad pratar du om? - Mike!
- 112. Vad är det som har hänt? - En beväpnad person är på väg in!
- Mike? - Vad är det som händer, Sara?
- Mamma? - Kom.
Det är bara jag här. Vad vill ni?
Jag är rädd, mamma. Vad vill de?
Jag vet inte.
Om det kommer nån, sitt stilla. Du kommer inte att bli skadad.
Förstår du? Duktig pojke.
Jacob? Hämta alla handdukar du kan hitta. Skynda dig.
Jag stoppar blodflödet. Titta på mig. Blunda inte.
Du måste hålla dig vaken. Ambulans hit!
- Hur är det med honom? - Skottet träffade pulsådern.
- Hu är det med honom? - Han är bara sju år.
- Hur är det, Mikey? - Något håller på att hända, va?
Först kommer du, och sen den där personen.
Det har med min riktiga pappa att göra, eller hur?
- Varför tror du det? - Det syns på henne.
Jag måste prata lite med din farbror, men jag är inte långt borta.
- Vad är det som händer? - Någon vill dölja nåt om Michael.
- Din bror är död. - Var är då hans kropp?
Varför skulle han överge oss?
Om han har levt alla dessa år, varför övergav han sin son?
Det som händer bevisar att jag har rätt. Vi måste slå tillbaka.
- Mot vad? - Vi reser till Jemen.
Jemen?! Jag har en son. Min make ligger på akuten.
- Att lämna dem nu vore helt fel. - Han har vaknat, frun.
- Jag gör det. Jag åker till Jemen. - Du vet inte ett dyft om Jemen.
Jag letar rätt på nån som gör det.
Vi ses, Mikey.
Jag avundas dig. Du förändrade ditt liv.
Man blir trött på det livet. Jag viger istället mitt liv åt jihad.
Det riktiga jihad, inte den galenskap man ser på TV. En inre kamp.
En andlig kamp mot bättring, mot att finna och tjäna Gud.
- Det är bra. - Världen behöver det, Linc.
Vi är små, men vi gör vad vi kan för att främja fred i Mellanöstern.
Vi jobbar med avradikalisering här och hemma. En kamp, som sagt.
Om jag behövde åka till Jemen, skulle du kunna hjälpa mig?
- Jag trodde att han var död. - Det gjorde alla.
Ogygia är ett fängelse för tungviktare, politiska fångar.
Det blir inte värre. Hur iscensätter man någons död-
- och håller den personen gömd för allmänheten i sju år?
- Med hjälp av mäktiga män. - Känner du igen den här moskén?
Det är Ahksa-moskén i Sana'a. Den är lätt att känna igen.
Perspektivet verkar stämma med var fängelset är beläget.
- Bilden verkar stämma. - Då är det där min bror befinner sig.
Enklast är att ringa fängelset.
- Det har ingen Michael Scofield där. - Skicka en bild på Michael.
- Han kanske sitter under annat namn. - Du måste vara försiktig, Lincoln.
Yemen är härjat av inbördeskrig.
Det är ingen plats för en vit man som inte kan arabiska.
Ändå reste min bror uppenbarligen dit.
Jag har hittat en bild av Michael på nätet.
Hans körkortsbild och en bild från hans gamla arbetsgivare.
Ingen av bilderna föreställer honom.
Någon har raderat hela hans existens.
- Vart ska du ta vägen? - Till flygplatsen.
- Åk inte till Yemen. - Hindra mig.
Du överlever inte i tre dagar där. Gå via de rätta kanalerna.
Vem har resurser att radera hela hans existens?
- Michael har hamnat i knipa. - Tänk om det är tvärtom.
Michael har aldrig låtit sig luras. Han har alltid kontrollen.
- Skulle han ha fingerat in död? - Ta reda på fakta innan du agerar.
- Jag visste inte om du skulle komma. - Ibland måste man låta ödet ta över.
Ta reda på vad som har planerats.
Vi måste söva ner dig. Det är obligatoriskt vid liknande ingrepp.
Jag vill inte ligga medvetslös inför en man med vassa föremål.
- Ingreppet går inte att göra annars. - Det har jag gjort.
- Och hur slutade det? - Om du gör något du inte borde...
Du är den sista personen jag skulle göra till min fiende.
Du är allt en mystisk slyna, ödet. Varför gör du så här mot mig?
- Er tvätt. Fin kavaj. - Ha en trevlig dag.
- Vad sjutton gör du?! - Sucre! Vad gör du här?
C-Note berättade vad som pågår. Jag tänker följa med dig.
- Det gör du inte. - Om han lever vill jag hjälpa till.
- Har inte du ett arbete att sköta? - Jo, på däck. Bättre får jag inte.
- Däck? - Ja, sen en tid tillbaka.
- Byter du däck? - Nej, jag jobbar på ett fraktfartyg.
Vi seglar varhelst vår korrupta chef beordrar oss att segla.
- Återvänd dit istället. - Jag vill hjälpa till!
- Vi talar om Mellanöstern. - Jag är rena mafiosan numera.
- Det heter nog inte så. - Jag kan franska, ska du veta!
- Jag smälter in bättre än du, snövit! - Du dör inte inom tre dagar.
Du dör första dagen. Jag känner folk som har jobbat i Jemen.
Folk som kan få in oss i fängelset.
Ska han få åka, men inte jag? Han är inte brunare än jag?
"Men kan du tala arabiska?" Inte det?
Jag lärde mig arabiska under tjänstgöringen i Irak.
Sista anropet för Flight 39 från JFK till Jemen.
Det kommer en dag när jag behöver din hjälp.
- Hitta honom. Och ring mig. - Det ska jag göra.
- Har du verkligen kontakter där? - Kontakter med kontakter.
Vi skulle kunna följa dem in på toaletten och avsluta det.
Och behöva ta hand om kroppen?
Vi vill att han ska försvinna från denna värld utan minsta spår.
Ingen ska kunna gräva upp honom.
- Vi är de enda som reser in i landet. - Allt håller på att rasa.
- Vad heter vår kontaktperson? - Sheba. Hon spårar terrorister.
- Välkommen till inbördeskriget. - Mr Franklin! Sheba har sänt mig hit.
Den här vägen, mina herrar. Följ med.
Jemen är farligt. Man vet inte vem som är fiende eller vän.
Alla håller varandra om ryggen. IS har börjat anfalla staden.
De har förberett sig i öknen i flera månader.
Om de tar över staden, dödar de alla sekularister och inför sharia.
- Du verkar inte orolig. - Jag har mina bundsförvanter.
- Nej, nej, nej. Det här är inte rätt. - Jag ska bara köpa cigarretter.
- Nej. Ta oss till vår adress! - Jag ska bara köpa cigarretter!
Vi har lurats i en fälla. Kom!
"Frid vare med er, vänner. Vi vill er inget illa."
Med vänlig hälsning, det amerikanska fängelsesystemet.
- Vad är det? - Någon har gillrat en fälla.
Kom fort! Annars dör vi allihop.
Hon är en vän. Ta väskan. Kom!
- Hur hittade du oss? - En bundsförvant såg er ta fel taxi.
Tur att jag hittade er. Det här är ett radikaliserat område.
Vem som än lurade er ville er riktigt illa.
Kasta ut era telefoner. Vi blir spårade.
Kasta ut den!
Sheba, det här är Lincoln. Lincoln - Sheba.
Ni är hel igen, mr Bagwell. Ni kan åka hem nu.
- Berätta först vad jag har i mig. - Känner ni er illa till mods?
Något som alltid har funnits i er.
Er själ. Jag monterade hårdvaran. Du styr den själv.
- Vem ligger bakom det här? - Ingen ligger bakom!
- Vad menar du? - Jag har bara ett ord att gå på.
Bidragsgivaren presenterade sig med ett enda ord: Outis.
Jag kollade upp det. Det betyder "ingen" på grekiska.
Det är namnet på er välgörare, mr Bagwell. Ingen.
- Vem är det här? - Omar kan få in oss på fängelset.
- Är Michael där? - I alla fall en amerikan.
Han passar in på er brors signalement.
- Men att få in er kostar. - Pengar är inget problem.
- Inte pengar. Ert pass. - Vill du ha mitt pass som säkerhet?
Nej, jag vill byta till mig det. Amerikanska pass är guld värda.
- Det är en biljett till frihet. - Ge det inte till honom.
Det är inte idealiskt, men ideal tillhör Jemens förflutna.
Du kommer inte ut ur landet utan pass. Ge det inte till honom.
Du träffar din bror mycket snart.
Jag lovade mig själv att aldrig sätta foten i ett fängelse.
Det viktiga är att vi kommer tillbaka ut.
ANSTALTEN OGYGIA SANA'A, JEMEN
- De har ingen Michael Scofield här. - Han lurade mig.
- Omar är en pålitlig medhjälpare. - Man kan knappast lita på nån här.
Låt mig forska i saken. Har du med dig bilden som skickades?
- Kaniel Outis. - Just det. Är han här?
- Vi får träffa honom tack vare Sheba. - Hur känner du till namnet?
- Från min brors jacka. - Jag trodde att du var på rätt sida.
Kaniel Outis är terrorist och sitter inne för mord.
- Han samarbetar med IS. - Det skulle Michael aldrig göra.
Vem han än är... ska vi få träffa honom nu.
Hur var min pappa? Min riktiga pappa.
Michael Scofield... var som en storm.
Ta fram kameran. Jag vill ha bevis.
Han var vacker...
...och skrämmande... och mystisk.
Han slog ner som en blixt från klar himmel...
...och försvann lika fort som han kom.
Stormar kan väl komma tillbaka, eller hur?
Frågan är om det är samma storm som kommer tillbaka...
...eller om den har förändrats.
Michael.
- Nya tatueringar. - Vaddå nya?
- Vi ska få ut dig härifrån. - Jag heter inte Michael.
Jag vet inte vem du är.
Jag beklagar.
- "För mig tillbaka till min cell." - Michael...!
Prata med mig, Michael. Mike? Vad sjutton håller du på med?!
Text: Mattias Gustafsson www.sdimedia.com